Tag rebet og sprængstoffet med, når du kommer.
- Hvordan ser det ud? - Ganske roligt.
Helikopteren skal gøres ukampdygtig. Ellers flyver de Carnaby væk i den.
Det skulle være til at klare.
Hallo?
- Er De piloten? - Ja, sir.
Kommandanten er i telefonen. Den står inde på radiokontoret.
- Har De en cigaret, løjtnant? - Ja, sir. Naturligvis.
- Koldt, ikke sandt? - Jo, sir.
- Det var hurtigt. - Frygten gav dem vinger.
- Hvad gør vi nu? - Lad os se til Cartwright-Jones.
De gør det meget svært for Dem se/v, genera/.
Meget, meget svært.
Genera/ Rosemeyer husker ve/ -
- at Tysk/and skrev under på Haag-konventionen?
Jeg er bundet på hænder og fødder. Jeg har mine ordrer fra Ber/in.
Fortæ/ Ber/in a/t, hvad de har krav på at vide.
Jeg er genera/ George Carnaby. U.S. Army, RA 123 025 3964.
Og en af hjernerne bag den 2. front.
Hvi/ken 2. front?
Jeg har gjort, hvad jeg kan. Jeg har prøvet at holde Gestapo hen.
Jeg har overbevist generalstaben om, at de allierede må ændre planer -
- men det er tilsyneladende ikke nok.
For sidste gang beder jeg Dem om at give os oplysningerne.
General George Carnaby. U.S. Army.
De har frie hænder, oberst.
Vi kan bruge narkotiske midler.
- Vi vil nødig ty til dem, men... - Skopolamin! Hvad nytter det?
Vi har også andre midler. Løjtnanten er uddannet sygeplejerske.
Undskyld mig.
Ja.
Og er de, hvad vi troede? Udmærket.
Ja... Før dem herop nu.
Noget nyt om de andre to?
Hold mig underrettet.
De får interessante gæster.
Narkotika bliver nok ikke nødvendigt.
- Burde vi ikke handle? - Jo.
Snart. Bare vær tålmodig.
Et øjeblik.
Fräulein.
- Jeg forstyrrer vist. - Nej, jeg var netop på vej ud.
- Så nåede jeg det lige. - Vil De tale med mig?
- Naturligvis. - Om hvad?
lkke noget. Jeg ville blot besøge Dem. Det er da ingen forbrydelse, vel?
- Nej. - Vi ser sjældent så smukke piger.
Måske kan jeg vise Dem lidt bayersk gæstfrihed.
Nedenunder ligger et våbenrum, der er omdannet til en herlig café.
- Jeg skal mødes med sekretæren. - Hun kan vente lidt.
- De og jeg har meget at tale om. - Som hvad?
Düsseldorf.
Jeg gik i skole der fra 1929 til 1933.
Skål, mine herrer!
De drikker ikke, general.
Forståeligt nok.
Når Deres redningsmænd viser deres sande fjerpragt frem.
Og rejsen hjem, d'herrer. Hvordan skulle den foregå?
Gennem Schweiz.
Det burde være let for Dem at komme hjem til London.
Et smut over Rhinen og en kort gåtur.
De kan rapportere Carnabys overflyttelse til Berlin meget snart.
Er De gal? lkke, når Smith og Schaffer er i live.
Hvad regner De os for?
De vil også rapportere major Smiths hedenfart.
- Er han død? - Vi er ikke sikre.
- Vi ser nærmere på det nu. - Klokken er mange.
- Kom til sagen. - Javel, sir.
Situationen har ændret sig så drastisk -
- at De lige så godt kan give os oplysningerne.
lntet har ændret sig.
Dybt beklageligt.
Spild af god skopolamin. Bliv, hvor De er!
Løjtnant. Nej, det fraråder jeg Dem, oberst.
Det glæder mig, De hygger Dem. Beklager at måtte forstyrre.
Løjtnant, smid Deres maskinpistol.
- Hvad?! - Smid den og sæt Dem ned!
- Hvad fanden mener De? - Sæt Dem ned!
- Major, om jeg så bliver 100 år... - Ti stille.
l Deres hjemland ville man kalde Dem en løjser.
En andenrangs løjser.
- Må jeg bede om en forklaring? - Når tiden er inde.
Jeg skulle til at sige, at skopolaminen kun vil afsløre -
- at vor ven er en vis Cartwright Jones.
En skuespiller, der spiller Carnaby.
- Hvem er De? - Blot en forbipasserende.
Midlet virker bedre på vore venner for bordenden.
- De er vore sande fjender. - Det er et nummer!
Hold bøtte!
Lad mig præsentere mig.
Major Johann Schmidt. SS efterretningstjeneste, Stuttgart.
- Kan De bevise det? - Naturligvis.
Men vær venlig at tilkalde en vagt. Jeg stoler ikke på dem.
Besynderligt.
Jeg synes, jeg kan huske...
... at kirken lå på den anden side af pladsen.
Tjah...
Men jeg kan jo også tage fejl.
Nej, major. Det er nok mig.
Jeg har ikke været i Düsseldorf i 3 år.
- Man glemmer så let. - Ja, det gør man.
Fräulein, De virker en smule urolig.
- Er der noget galt? - Nej, jeg har bare lidt hovedpine.
- Jeg har haft en lang rejse. - Ja, naturligvis!
Og så taler jeg om fjollede ting som Düsseldorf...! Tilgiv mig.
Naturligvis.
Nu tager vi os en snaps til, og så følger jeg Dem op.
Tak.
Lad os først og fremmest få afklaret, hvem hver især er -
- og hvad de laver her.
Først har vi løjtnanten. Han er snigmorder.
Medlem af den amerikanske efterretningstjeneste O.S.S.
Han skal skyde Dem, oberst Kramer, og Dem, general Rosemeyer.
General "Carnabys" mission havde to formål.
For det første skulle De have de forkerte planer for den 2. front.
For det andet gav det briterne en perfekt grund til at sende et hold ind.
Og det fører os til vore 3 venner her -
- og operationens genistreg. De er fra Ml6.
- Det er løgn! - Stille!
De havde til opgave at infiltrere den tyske generalstab -
- i stedet for den virkelige Thomas, Berkeley og Christiansen -
- der arbejdede for os i London, men blev fanget for en måned siden.
- Det har De ingen beviser for! - lkke det?
Noget at indvende, løjtnant?
General Carnaby. Deres rigtige navn, rang og nummer.
Cartwright Jones. Korporal, U.S. Army.
RA 123 025 3964.
Efter udskiftningen af vore 3 agenter kommer vi til planens næste fase.
At infiltrere den tyske generalstab. Hvordan? Enkelt!
lscenesæt et falsk flystyrt med en falsk amerikansk general om bord -
- send specialagenter ind efter ham, sørg for, deres mission slår fejl -
- og håb på, at de 3 mænd bliver ført til Berlin, hjertet af Værnemagten.
Og hvordan lød Deres ordre på denne mission?
At føre dem ind og selv komme ud gennem Schweiz.
- Forbløffende! - Ja... men ligetil for briterne.
- De skulle til at bevise, hvem De er. - Naturligvis, general.
For det første: Hvis jeg ikke er den, jeg siger, hvad laver jeg så her?
Hvad kan jeg opnå?
Redde en fupmager? Afsløre tre spioner og for hvem?
Til dem, de skulle arbejde for. Jeg har intet at opnå.
Hvis disse mennesker er, hvad de hævder at være -
- ville de kende navnet på vor topagent i Whitehall.
- Ja. - Hvorfor spørger vi dem ikke?
De burde kende navnet på manden, der sendte dem ud på denne mission.
Det var farligt for os at vide, hvem der udstedte ordrerne.
Jeg burde være i samme båd som De. Men jeg kender hans navn.
De har en af de kraftigste radiosendere i Europa.
Etablér forbindelse til feltmarskal Kesselrings hovedkvarter i ltalien -
- og spørg efter efterretningschefen, major Wilhelm Wilner.
Major...!
Oberst Kramer i telefonen fra Schloss Adler i Bayern.
Han siger, det er yderst vigtigt.
- Major Wilner. Ja, Oberst. - Kan De beskrive ham?
Det er ikke nødvendigt. Bed ham vise Dem højre underarm.
- Må jeg se Deres højre underarm? - Naturligvis.
Der sidder to para//e//e ar ca. 3 centimeter fra hinanden.
Ja...
- Spørg, hvordan han fik dem. - Hvordan fik De dem?
- Jeg blev født med dem. - Han blev født med dem.
Korrekt. Sig, han er en forræder.
- Sig, han er en overløber. - Det er Schmidt. Der er ingen tvivl!
- Tak, major. - Tak, oberst. Godnat.
Ræk mig vandet.
Da den rigtige Thomas, Christiansen og Berkeley fungerede som agenter -
- dannede de en enestående kæde agenter over hele Storbritannien.
Hvis de er dem, de udgiver sig for -
- bør de vel kunne skrive en liste over agenterne.
Så kan vi sammenligne deres liste med den ægte, der står i min bog.
Der er noget galt. Jeg betvivler ikke Schmidts identitet.
- Men der er begået en fejl. - Ja, og De har begået den.
Fräulein, vil De være sød at hente blyanter og papir?
Så får vi snart set, hvem der taler sandt.
Godnat, Maria. De er en henrivende pige.
Vi må lære hinanden bedre at kende, ikke?
Bare tag en af dem.
Sammenlign med den virkelige.
Vagt!
Bliv, hvor De er.
Slap helt af.
- Andenrangs løjser, hvad? - Jeg kunne ikke komme på andet.
- Det gør det bare endnu værre. - Undskyld.
- Nå, de har nok ikke udeladt noget. - Er De kun ude efter de bøger?
Mange dejlige navne og adresser.
Og mændene. Så er de gode nok!
Ja, desværre. De har været under mistanke nogen tid.
Fortrolige oplysninger sivede ud, og nyttesløse kom ind.
Vi fandt ud af, det kom fra deres afdelinger.
Vi kunne intet bevise, og vi ville have navnene på deres kontaktpersoner.
Disse navne og adresser. Og så udtænkte vi det her.
- Og Wilner? - Han tror, jeg er topagent i ltalien.
Jeg har givet ham nyttesløse, falske og forældede oplysninger.
Bliv, hvor De er!
Forhold Dem helt roligt.
Smid Deres pistol, major.
Også Dem, løjtnant.
Ved kaminen, tak.
- Gudskelov, De kom! Vi skulle... - Sæt Dem ned, oberst!
Alle forholder sig rolige -
- til jeg har fundet ud af, hvad der foregår.
- Det kan De da se...! - Sæt Dem ned, oberst.
Det er såre simpelt. De planlagde et attentat mod der Führer.
- Det er fuldkommen latterligt! - Hold bøtte! Sæt Dem ned.
De har planlagt at omstyrte Det Tredje Rige.
Jeg har navnene på alle forrædere. Vi har netop anholdt hele selskabet.
Han har en liste over tyske agenter i Storbritannien!
Jeg forventer ikke, at De tror mig, men lad mig vise Dem navnene.
Lad mig se dem.
Pas på, major.
Langsomt.
Ræk mig dem.
Smith.
Op at stå!
Stil Dem derhen. Hænderne op.
Hænderne op!
Jones, find noget at binde dem med. Mary, kom med rygsækken.
- Hvad gør vi med de tre? - Tager dem med.
- Du kom for sent. - En skønne dag kommer jeg slet ikke.
Løjtnant, vi skal nu skabe så stor forvirring, at vi kan slippe levende ud.
Jeg er så forvirret, som jeg overhovedet kan blive.
Hvis vi sprænger våbenkammeret i luften, lyder det som et angreb.
Radiorummet ligger hér. Jeg tager de andre og møder Dem der.
Mary, så går vi.
Lad mig formulere det helt klart. Hvis De siger så meget som et ord -
- slår jeg Dem alle ihjel, forstået?
Tag majorens pistol. Afgang!
Denne vej.
Jones.
Tilbage, Jones. Mary, derind!
Rør.
Goddag.
lnd! Hurtigt!
De får nok brug for den.
Broadsword kalder Danny Boy.
- Vi får besøg. - Broadsword kalder Danny Boy.
Broadsword kalder Danny Boy!
Hvorfor fanden svarer de ikke?
Få resten af mændene ud og meld Dem hos kommandanten!
Danny Boy ka/der Broadsword.
Alt er klart. Begærer transport.
Forstået. Har De dem?
Vi har det he/e!
Alle synder er tilgivet...
Fandens.
Få Thomas ud.
Ud! De klatrer ned! Kom så i gang!
Granater.
Korporal!
Ud!
Løjtnant, tag rebet.
Tilbage!
Til højre.
For pokker da!
Af sted.
Gør dem fri.
Tag frakkerne på, hvis De ikke vil fryse ihjel.
Christiansen.
Jones, få dem væk herfra. Mary.
Hold øje med dem... Godt.
- Dørene til gården er låst. - Se, hvordan man styrer maskineriet.
- Der er en stop- og startknap. - Prøv at tænde.
lkke dårligt, hvad?
Kør den herned, så vi kan kravle op på den.
- Mary, få dem herud! - Af sted.
Tag fat i rebet og kravl ned.
Kravl ned!
Pas på!
Schaffer!
Vi har ham, Smith! Lad os lave en aftale.
Hvis De lader os komme ned, myrder vi ikke Schaffer!
Vis mig, han stadig er i live.
Jeg tager ham ud nu. lnd i vognen.
Kom med den.
Fandens!
Deroppe! Tag ham!
Løjtnant!
- Hvor er majoren? - På svævebanen!
Kom med rygsækken.
Kom så.
Sti/ maskingeværet her. To mand derhen!
Tjep! K/ar ti/ at åbne i/d!
Bring bomberne til at detonere om 3,5 minutter.
- Klar? - Næsten.
Jones, Mary.
Klar.
Nu.
25 minutter. Kan vi nå det?
- Ja, men kan de? - Det må guderne vide.
Ned på gulvet!
Alarm! Oberhausen flyveplads!
- Vi har fået selskab. - Ja, jeg så dem i spejlet.
- Hvornår når vi til pælene? - Efter næste sving.
Oberhausen flyveplads!
Kommandantens kontor!
Vær klar.
lndstil resten og kom væk!
Kalder Oberhausen kontroltårn.
Oberhausen kontrol.
Er i alvorlige vanskeligheder! Begærer landingstilladelse.
- ldentificér Dem selv. - Løjtnant U/rich.
3. Jaeger Junker eskadrille på natlig navigationsøvelse.
Motorstop. Taber højde.
Landingstilladelse givet.
Kommer ned.
Fighter Wing 126, det er Oberhausen.
Beskyd kontroltårnet.
- Skrev Berkeley disse navne ned? - Ja, sir.
Ted Berkeley. Jeg kan ikke tro det.
Og Thomas, og Christiansen.
Dem alle tre?!
- Det er forbløffende. - Ja, ganske.
Men ikke så forbløffende som det navn, der mangler på den liste.
- Og hvilket navn er det? - Jeg har det her i denne notesbog.
Tidligere i aftes viste jeg oberst Kramer den.
Han var enig med mig i, at det var tyskernes topagent i Storbritannien.
Det er Dem. Se ikke så rystet ud.
De må da have forventet det. Hvorfor skulle De ellers hente os?
Hvis De nu blev opdaget...
Fortsæt.
De undervurderede admiral Rolland.
Han har mistænkt Dem i nogen tid. Vi blev hentet hjem fra ltalien -
- fordi vi var de eneste, han kunne stole på.
Han bad Dem vælge en leder.
De valgte mig, fordi De havde hørt, at jeg var dobbeltagent.
Admiral Rolland vidste bedre, men for Dem var jeg perfekt.
- Det er gætværk, Smith. - Næppe, oberst.
At De sigter på mig med den pistol, er rigeligt bevis.
De sigter på mig, ikke?
Fortsæt.
Vi involverede Mary uden om Dem. Jeg havde brug for hende på borgen.
Løjtnanten var den eneste, jeg kunne stole på.
Jeg var ikke engang sikker på Harrod og MacPherson, før de blev dræbt.
Fascinerende! Yderst fascinerende. Måske oven i købet sandt.
- Lad os antage... - Spillet er ude.
- De glemmer noget, gør De ikke? - Nej, slet ikke.
Admiral Rolland fulgte Dem til flyet, ikke sandt?
Han gav Dem også pistolen, ikke sandt?
Han fjernede slagstiften før missionen.
Læg den.
Tøv en kende. Vi må ikke gå bøddelen i bedene.
- Hvad nu, major? - De bliver dømt for landsforræderi.
En retssag ville være pinagtig. Smertefuld, ikke blot for mig selv -
- men for britisk efterretningstjeneste og admiral Rolland.
Måske, men ikke så smertefuld som det lange fald til enden af rebet.
Jeg har vist ikke flere kort på hånden, vel?
- Nej. - Har jeg noget valg?
Hvis De ønsker det.
Tak.
Bøgerne, tak.
- Var det alt, major? - Ja, løjtnant.
Gør mig en tjeneste.
Lad den næste operation være udelukkende britisk.
Jeg skal prøve.
Resynck: Xenzai[NEF] Vobsubrip By Fynbo Subripped And Fixed By Pacman